Ramsarska konvencija
Konvencija o močvarama je međunarodni sporazum koji daje okvir za nacionalne aktivnosti i međunarodnu suradnju u zaštiti i održivom korištenju močvara i njihovih resursa.
Potpisan je u iranskom gradu Ramsaru 1971. godine, a stupio je na snagu 1975. godine. To je jedini globalni sporazum koji se bavi određenim ekosustavom. Članovi/potpisnici ove konvencije su iz svih geografskih regija našeg planeta.
Ramsarska konvencija uključuje vrlo široko definiran pojam: močvare, bare, jezera, rike, vlažne livade i tresetišta, delte i poplavna područja, morske obale i područja, mangrove i koraljne grebene, kao i umetna jezera, rezervoare i solane.
Ciljevi Ramsarske konvencije
Di god je to moguće, močvare treba obnoviti i sanirati.
Močvare treba zaštititi kako bi se osiguralo njihovo mudro korištenje.
Važnost močvara
Močvare pružaju bitne ekološke usluge te su regulatori vodnih režima i izvor biološke raznolikosti. Značajan su resurs gospodarske, znanstvene, kulturne i rekreacijske vridnosti.
Močvare imaju važnu ulogu u prilagodbi i ublažavanju klimatskih promena.
Trend smanjenja i gubitak močvarnih područja uzrokuje ozbiljne, često nepopravljive, ekološke štete u pružanju ekoloških usluga ovih ekosustava.
Što je mudra upotreba
U središtu Ramsarske filozofije je koncept mudrog korištenja, koji je u Konvenciji definiran kao "održavanje ekološkog karaktera močvarnih područja primenom pristupa ekosustava u kontekstu održivog razvoja". To znači da se gospodarenje vodama i staništima oslanja na ekološke parametre te da se podupiru tradicionalni oblici korištenja s ciljem poticanja razvoja lokalnog stanovništva.
Ludaško jezero postalo je Ramsarsko područje 1977. godine, među prvima u bivšoj Jugoslaviji, uz Skadarsko jezero i Obedsku baru.